![](/img/s/750x350/upload/images/blogs/c7f0fb585b606f03ff71a116de5b7821.gif)
Srđan Puhalo
Srđan Puhalo je rođen 1972. godine u Foči, jer u Kalinoviku nije bilo porodilišta.Odrastao je u Kalinoviku uz pomoć roditelja, mnogobrojne familije i "Politikinog zabavnika". Čuvajući krave kod babe Radojke shvatio je da je život veoma težak, pogotovo u Kalinoviku. Do četrnaeste godine bio je učesnik dvije omladinske radne akcije, posjetio koncentracione logore Jasenovac i redovno se takmičio u "Titovim stazama revolucije", što je ostavilo neizmjerni trag na njegovoj krhkoj ličnosti. Srednju školu završio je u Sarajevu, a psihologiju je diplomirao u Beogradu. Iluzije je izgubio prilično rano, a nevinost dosta kasno. Preživio je dva rata, kao i veliku inflaciju u Srbiji, a onda je došao da živi u Banjaluku. Magistrirao je psihologiju u Banjaluci, a doktorirao u Sarajevu. Dobar je otac dvoje djece, a loš muž jedne žene. Nije nosilac nijednog ordena, ali zato ga krase mnogi epiteti kao što su soroševac, nevladinac, strani plaćenik, antisrbin, autošovinista, Bakirov Srbin. Mašta da postane profesor na Fakultetu političkih nauka u Banjaluci. Ima mnogo problema sa pravopisom, stranim jezicima, potencijom i holesterolom.Srđan Puhalo
Šta obećati Banjalučanima za izbore?
Mora se priznati da po hiperaktivnosti Miloradu Dodiku jedino može da parira gradonačelnik Banjaluke Draško Stanivuković. Nemam pojma kada spavaju, jedu, jebu, kada su non-stop na terenu, obilaze, otvaraju, kumuju, nadgledaju, planiraju, daju izjave za medije, slikaju se za Fjesbuk, Iks, Instagram…
Naravno, nije problem u hiperaktivnosti već što skoro sve čega se dotaknu dobro preplate i sjebu, ali to je neka druga priča.
Elem, neki dan je gradonačelnik Stanivuković gostovao na televiziji N1 i kazao „Kampanja SNSD-a usmjerena je isključivo protiv Draška Stanivukovića, dok ovi drugi vode kampanju pod sloganom “Draško je Dodikov”. Bez programa, bez ideje. Da li ste od mojih protivnika čuli ijednu političku platformu? Ijednu ideju? Obećavaju sve što sam ja ili uradio, ili već radim. U Banjaluci se više ništa ne može obećati jer smo mi sve uradili.“
U filmu Petrijin venac glavna junakinja Petrija je to sažela u jednoj rečenici „Sve što sam imala, to sam želela, sve što sam želela, to sam i imala“
Iz ovoga logično proizilazi da Banjaluci više ne treba gradonačelnik, jer sve ima. Ne treba joj ni gradski parlament, jer sve su odluke donesene, svi su planovi usvojeni, sve behara i sve cvjeta.
Banjaluci nakon Draška Stanivukovića treba obična tehnička služba za održavanje postojećeg stanja. Nešto tipa velike majstorske radionice koja bi popravljala sve što odstupa od savršenstva u Draškogradu.
Kao što kažu u onome vicu o Muji i kerovima u svemirskom brodu, „Mujo nahrani kerove i ništa ne diraj“.
Za to vrijeme gradonačelnika Banjaluke Stanivukovića treba ustupiti Bileći da je oporavi, konsoliduje i učini savršenom. Nakon Bileće slijede Drinić, Oštra Luka, Vukosavlje, Ljubinje, Han Pijesak…
Kad čovjek zna da radi, grehota je da samo Banjalučani od toga imaju hajra.
Ali hajde da budemo konstruktivni i damo neke prijedloge sta bi nam mogli obećati u predizbornoj kampanji:
1. Da Banjaluka napokon dobije urbanistički plan, urbanističku mafiju već imamo.
2. Kolektori bi nam dobro došli da Vrbas posle Gradskog mosta ne smrdi.
3. Ne bi bilo loše ni srediti onu zgradu posle Kastela, koja godinama čeka da je neko obnovi.
4. Da se raščivija čiji je novoizgrađeni teniski teren i ko će u zatvor zbog njegove izgradnje?
5.Treba nam i više vrtića, mada ako se strpimo još koju godinu pitanje je da li će nam trebati?
6. Treba nam više običnih parkova, najobičnijih sa drvećem i travom.
7.Moglo bi se poraditi i na vodovodnoj infrastrukturi, jer ljeti zna biti vruće.
8. Vazduh nam nije baš najčistiji, ali to podrazumijeva više zelenila, biciklističkih staza i bolji gradski saobraćaj.
9.Fali nam i jedna pristojna multifunkcionalna kongresna sala.
10. Fali nam i tramvaj, da djeca ne moraju da idu u Zagreb, Beograd ili Sarajevo da ga vide u živo.
Zajedno sa vašom kolegicom iz Sarajeva, mogli bi poraditi i na vlastitom ukusu ili barem neukus zadržati za sebe, jer izgleda da je to generacijski problem.
Onomad je i američki politikolog Frensis Fukujama sa padom socijalizma predvidio i kraj istorije, mlađani gradonačelnik predviđa kraj politike u Banjaluci, nije to mala stvar.
Preuzeto sa blogger.ba